FOR 65 MILLIONER ÅR SIDEN
MILLIONER AF ÅR SENERE
DEN GODE DINOSAUR
Henrik, det er nu.
Hvilket et af dem bevægede sig? - Det til venstre.
Nu er du far. - Du er mor.
Din lille luskepeter. Hej, Liva.
Liva.
Hej, Birk.
Han har dine øjne.
Kom væk derfra, din lille bandit.
Den her bliver stor.
Hej, Arlo.
Kom bare ud.
Hvor er du fin.
Birk!
Det er Klotandbjerget. Og det her er vores gård.
Og vi skal passe den sammen.
Hvad? - Fik dig!
Liva!
Fik dig igen! - Mor, jeg er færdig med at vande.
Godt arbejde, Liva. Birk, pas nu dine pligter.
Hvad? - Tak, Birk.
Men jeg...
Så er du klar.
Må jeg ikke lave noget andet, mor?
Af sted med dig. - Okay.
Hvem er det?
Åh, hej, Ulrik.
Årh, sidder du fast, lille ven?
Lad mig hjælpe dig. Nu er du fri.
Hallo, flyt dig. Find din far og din...
...mor.
Floden skal man være varsom med, Arlo.
Pas på. Hvad er der i vejen?
Far, Henriette er den værste i klukkergården.
I går sagde du, det var Fodløse Fie.
Hun har kun én fod!
Du behøver ikke holde af dem, Arlo. Du skal bare fodre dem.
Sådan.
Det vil forhindre det pokkers krapyl i at stjæle vores mad.
Den her silo er 100 % krapyl-sikker.
Sæt dit mærke på den, Henrik. Det har du fortjent.
Ja, gør det, far. Kom nu! - Ja!
Kun hvis jeres mor gør det først.
Hvis nogen har fortjent det, er det hende.
Satte du lige dit mærke højere end mit?
Hvad? Nej. Det er bare den vinkel, du ser det fra.
Vinklen?
Også mig. Så er det min tur! - Mig, mig, mig! Min tur!
Rolig nu. Så let er det ikke.
Man skal gøre sig fortjent til det ved at gøre noget stort-
-for noget, der er større end en selv.
En dag vil I alle sammen sætte et mærke, og det glæder jeg mig til.
Sådan rydder man en mark. Godt gået, Birk.
Han skal nok finde ud af det.
Kom så, Birk. Du har fortjent det.
Flot, min søn.
Sådan, Liva. Bare en lille smule til.
Smukt. - Du har fortjent dit mærke, min skat.
Arlo!
Han skal nok finde ud af det.
Okay, klukkere, nu skal I fodres.
Arlo. Kom her. - Birk! Hvad er der sket?
Jeg ville hjælpe dig med dine pligter, og så angreb de mig.
Det skal nok gå. - Sig til mor, at jeg elsker hende.
Jeg kan se et stærkt lys.
Jeg henter hjælp!
Du skulle have set dit ansigt. - Det burde jeg have vidst.
Du skal altid drille. - Mig?
Du gør dine pligter forkert og ødelægger det for os andre.
Du er en kæmpe kujon. - Birk!
Jeg er ikke en kujon, og jeg vil gøre mig fortjent til mit mærke.
Ligesom dig og Liva og alle andre.
Det kommer du også til, min skat. Du skal bare have lidt mere tid.
Glem det. Jeg vil alligevel ikke have det dumme mærke.
Jeg har en ide.
Arlo. Arlo. Vågn op.
Kom med.
Hvor skal vi hen? - Det får du at se.
Okay. Gå derud.
Alene? - Af sted med dig.
Far. Far.
Rolig nu. Træk vejret.
Nogle gange skal man stå frygten igennem-
-for at kunne se skønheden.
Jeg har en ny opgave til dig i morgen. Hvis du altså stadig vil have dit mærke.
Det krapyl ude fra vildnisset klatrer over hegnet og æder vores mad.
Jeg har fået nok af det.
Hvis det bliver ved, har vi ikke nok til at kunne overleve vinteren.
Derfor skal du fange krapylet.
Så kommer der et krapyl.
Og sådan her gør du en ende på det.
Når krapylet er ordnet, -
- kan du sætte dit mærke på siloen lige ved siden af mit.
Jeg skal nok ordne krapylet, far. Det har ikke en chance.
Hvad laver du, dit kryb? Forsvind.
Passér gaden, blad. Passér gaden.
Du er død, krapyl.
Okay. Du er fri nu.
Hvad laver du? Gå nu. Flygt!
Hold dig væk! Af sted!
Arlo!
Hvorfor lod du det slippe?
Den bed og angreb mig og skreg og...
Du havde en opgave.
Du må overvinde din frygt, Arlo. Ellers overlever du ikke herude.
Kom så.
Nu fuldfører vi din opgave.
Derude? - Over med dig.
Hvad hvis vi farer vild, far?
Så længe du kan finde floden, kan du finde hjem.
Hvad kan du se?
Spor?
Og de er ved at forsvinde. Vi skal skynde os.
Vi mister færten.
Arlo, kom så!
Vent, far. - Arlo, hvad var det, jeg lige sagde?
Det er okay.
Det er okay, Arlo. Undskyld.
Jeg ville bare gerne have, du skulle stå din frygt igennem.
Jeg ved, du har det i dig.
Men jeg er ikke ligesom dig.
Du er som mig og mere til.
Vi har vist gået langt nok i dag.
Uvejret tager til. Lad os få dig hjem.
Kom så, Arlo.
Løb, Arlo!
Far!
Far! Far! Far!
Mor!
Hvis vi ikke får høsten i hus, inden den første sne falder, -
-har vi ikke nok mad til vinteren.
Jeg ved, det er hårdt uden far, men jeg har brug for, du hjælper mere til.
Bare rolig, mor. Jeg vil ikke lade os sulte.
Du er en god søn.
Dig!
Du er ikke så lidt fræk at komme her.
Det er din skyld!
Min far ville stadig være i live, hvis det ikke var for dig!
Hjælp!
Mor! Mor!
Mor!
Mor?
Mor!
Dig!
Jeg skulle have slået dig ihjel fra starten.
Det er din skyld alt sammen. Kom her. Kom her.
Væk. Væk. Væk! Væk!
Ja, stik du hellere af!
Hvor er jeg? Hvordan finder jeg hjem?
Så længe du kan finde floden, kan du finde hjem.
Dig igen?
Forsvind!
Jeg sagde, at du skulle... holde... dig fra mig.
Jeg vil stadig klemme livet ud af dig.
Men kan du finde flere bær til mig først?
Her. Flere af dem her. Du ved...
Nej. Stop. Hvad laver du?
Vent. Kan du vise mig, hvor bærrene er?
Hvor skal du hen?
Jeg vidste det. Nu dør jeg her, og det er din skyld.
Hvad laver du? Nej, nej, nej. Stop!
Nej! Stop!
Av! Av! Din lille... Kom tilbage!
Bær!
Hvad er der med dig? De er lige der. Skøre krapyl.
Hallo.
Hallo?
Vi har holdt øje med dig.
Vi troede, du ville dø, men det gjorde du så ikke.
Væsnet der beskyttede dig.
Hvorfor det? - Det ved jeg ikke.
Jeg er på vej hjem. Ved du, hvor langt der er til Klotandbjerget?
God ide. Vi vil have ham.
Hvorfor det?
Fordi det er så skræmmende at være her.
Han kan beskytte mig, ligesom mine venner.
Det er Skule. Han beskytter mig imod nattens væsner.
Det her er Ødelæggeren.
Hun beskytter mig imod myg.
Det her er Drømmeknuseren.
Han beskytter mig imod at have urealistiske mål.
Og det her er Debbie.
Ja. Vi har brug for ham.
Hvad hedder han?
Hvad han hedder? Det ved jeg ikke.
Det må jeg meditere over.
Jeg giver ham et navn, så han er min.
Dræber.
Udyr.
Morder.
Snavse!
Begravelses-arrangør? - Baktusse!
Hæmorroide. - Lillemand.
Frank! - Stinke!
Galning! - Lugte.
Violet. - Pig.
Skøre! - Tot!
Tot! Kom her, Tot. Kom her.
Han er blevet givet et navn. I er tydeligvis forbundne.
Godt for jer.
Væsnet vil beskytte dig på din vej til Klotandbjerget.
Tab ham ikke af syne.
Nej, nej. Du må ikke få ham, Debbie. Nej, nej, nej, Debbie!
Debbie, stop! Det ligner dig slet ikke!
Nej! Nej! Kom tilbage! Debbie!
Hvor skal du hen? Jeg skal hjem.
Av!
Tot, prøv at se her.
Jeg savner...
Jeg savner min familie.
Familie.
Det er mig.
Så er der Liva.
Og Birk.
Og mor.
Og...
Og far.
Familie.
Du forstår det ikke. Det er okay.
Ja. Det er din familie.
Jeg savner ham.
Vi må hellere stoppe.
Stop!
Kom så, Arlo.
Løb, Arlo!
Hvor er floden?
Jeg ved ikke, hvor floden er.
Nu kommer jeg aldrig hjem.
Hjælp! Hjælp! Hjælp!
Er du såret, min ven? - Nej, der er ikke sket mig noget.
Godt. Gudskelov for det.
Koldfront, Styrtregn, fortsæt med at lede efter sårede.
Jeg skal hjem. Til Klotandbjerget.
Klotandbj... Nå, du mener bjergkæden med tre toppe.
Ja. - Der har jeg været, men hør, knægt.
Du er slet ikke i nærheden af det. Men jeg kender vejen derhen.
Jeg hedder Arlo.
Undskyld. Sådan et navn havde jeg også engang.
Det var, før jeg begyndte at følge uvejret.
Uvejret?
Stormen tog mig med sig. Jeg frygtede for mit liv, -
- men uvejret gav mig en oppebæring.
Og så var jeg ikke bange mere. - Mener du en åbenbaring?
Nej! En oppebæring. Okay?
Jeg var helt nede. Er du med?
Og uvejret tog mig med sig højt op-
- og efterlod mig med en højere oppebæring.
Wow. - Nemlig. Wow.
Det var da, uvejret gav mig mit nye navn. Hvad er det, vi siger?
Uvejret bibringer os alt.
Du kan kalde mig for Tordenskrald.
Tordenskrald. Kan du hjælpe mig med at komme hjem?
Tja... måske.
Men først skal vi tjekke området.
Der er mange, som er ilde tilredt efter sådan et uvejr.
Tordenskrald! Jeg har fundet en! Herovre!
Vi kunne godt bruge din hjælp, min ven.
Sådan! Hvor fedt!
Det er et krapyl. - Et befriet krapyl, takket være dig.
Jeg vil gerne lige bruge et øjeblik på at takke uvejret for dette måltid.
Tro ikke, du kan få mig på glatis.
Jeg har set orkanens øje!
Jeg har glemt, hvad frygt er!
Jeg er ikke bange for noget som helst. - Det sagde jeg heller ikke, du var.
Hej. Hvor skal du hen, min ven? - Jeg... Jeg skal hjem.
Og jeg har sagt, vi nok skal få dig hjem.
Du har dit eget krapyl, min ven.
Jeg kan lugte det. Et af de saftige.
Hvor er det? - Han gemmer sig ved klippestykket.
Uvejret bibringer os alt. - Nej!
Tot! - Fang ham!
Vent nu lidt. Du kan ikke skjule dig, din kujon.
Kom med det krapyl!
Hjælp! Hjælp!
Hjælp!
Er du okay, knægt? - Ja.
Jeg hader dem der. Løgnagtige grødbønder, der er efter en lille dreng.
Nej, hvor er du nuttet.
Han kan godt lide dig.
Tænk engang, Randi. Selv med dit stinkefjæs.
Mads! Husk grænsen. Det her er min personlige boble.
Nej, det er ikke din boble. Det her er din boble.
Mads, kom ud af din søsters boble.
Du har ikke noget at gøre herude.
Nej, hr. Jeg prøver at finde hjem, men jeg ved ikke, hvor floden er.
Min mor har brug for mig.
Bare rolig, knægt. - Ved I, hvor floden er?
Hvilken flod? Der er et utal af floder her på egnen.
Den ved Klotandbjerget. Det har tre toppe.
Det bjerg kender jeg ikke. - Vi er på vej sydpå til et vandhul.
Tag med os. Måske kan nogen hjælpe dig der.
Vi har ikke tid til at passe børn. Vi skal indfange nogle langhorn.
Min geniale bror mistede hele vores hjord på én dag.
Jeg mistede dem ikke, Randi.
Hvor mange gange skal jeg sige det? De gik bare fra mig.
Vi skal stadig finde dem. Vi kan ikke hjælpe dig, knægt.
Vent. Hvad hvis vi kan hjælpe jer?
Tot kan snuse sig frem til alt. Jeg har set det.
Han kan finde jeres langhorn. - Hallo.
Kom så, Tot. Snus løs.
Flot, Tot!
Han har færten af noget.
Dælens.
Hvis du tager mig ved næsen, æder jeg din.
Han har fundet hjorden. - Vi har fundet dem!
Vent. Har langhorn fjer?
Kvægtyve.
Kvægtyve?
Vi skal af sted.
Jeg kan ikke se nogen kvægtyve. - De er derude.
Nå, hvor langt er der til vandhullet?
Jeg har en opgave til dig. - Jeg er ikke god til opgaver.
Hold hovedet nede, og kant dig op på granitklumpen.
Gå forbi hornhovederne, hvor du hujer og overrumpler kvægtyvene.
Så tager vi benene på nakken og rundbarberer dem.
Hvad? - Bare gå op på klippen der og skrig.
Men hvem er det, der er derude?
De kommer lige efter dig. Rør dig ikke ud af flækken.
Rør mig ikke? Hvad hvis de har kløer og skarpe tænder?
Tænk ikke for meget over det.
Halløjsa.
Hvad laver du her, knægt? - Ikke noget.
Ikke noget? Nå. Hvad hedder du? - Ar-Ar-Arlo.
Nå, Ar-Ar-Arlo. Det ser ikke ud, som om du ikke laver noget.
Hvad ser det ud til, han laver, Laila?
Kom nu, Boje. Spørg mig. Spørg mig, hvad jeg tror, de laver.
Poul, nu klapper du i!
Det ser ud til, han er på forbudt område.
Og hvad gør vi med den slags? Fortæl dem det, Erling.
Vi dræber dem!
Nu har jeg dig!
Mads! Hjorden!
Hyp-hyp! Kom så! Hyp-hyp!
Pas på!
Ingen stjæler vores langhorn. - Den, der finder dem, må beholde dem.
Kom nu. Mor vil gerne lege med dig.
Jeg ved, du er der. Jeg kan lugte dig.
Dælens. Det var min yndlingstand.
Jeg vil elske at gøre en ende på dig.
Kom. Vi skal drive hjorden væk herfra.
Kom så af sted!
Du er bare så nuttet.
Dig og dit krapyl havde virkelig mås i bukserne i dag.
Vi kunne godt bruge krapylet. Skal vi slå en handel af?
Du kan få min harmonika for ham. - Tak, men jeg vil ikke af med Tot.
Kom her, Tot. Kom.
Det må du selv om.
Det er et godt et. Det vil give et godt ar.
Det er da ingenting. Prøv at se her. Jeg støder på 15 bandit-stegosaurer.
De var alle sammen større og slemmere end mig.
Hvad skete der så? - Jeg var ved at vinde over dem.
Men så fik en af dem sin pighale i min fod og trak til.
Wow. - Jeg kan stadig ikke mærke mine tæer.
Og det er praktisk, når man sparker til så meget l...
Hun er misundelig. - Misundelig? Ha!
Engang var der en flok langhorn, der bissede lige imod mig, -
- men min hale var i en alvorlig klemme.
Jeg var så død, så jeg tyggede den af.
Hvem gør det? Det er der ingen, der gør. Du er vanvittig!
Jeg er overrasket over, du ikke har et ar i ansigtet.
Bruno, hvordan fik du dit ar?
Den historie ved jeg ikke, om du kan klare.
Jo da.
Fortæl ham den, far. - Den er god.
Der var 40 grader i skyggen.
Jeg havde gået i fem dage uden at få en dråbe vand.
Og så så jeg det. Et skønt vandhul.
Jeg bøjede mig ned for at drikke, men så angreb nogle krokodiller mig.
En af dem bed mig i ansigtet. Jeg var så godt som ædt allerede, men...
Jeg var ikke parat til at dø den dag.
Jeg bed en af krokodillerne over, bankede en med halen, og den sidste...
Den druknede jeg i mit eget blod.
Wow. - Så for dælen!
Se. Jeg får gåsehud hver gang.
Jeg elsker den historie. Vis ham din souvenir.
Er det ikke for vildt?
Må jeg røre den den her gang? - Nej.
I ville have holdt af min far.
Han var ikke bange for noget som helst.
Jeg vil ikke være bange mere. - Hvem har sagt, jeg ikke er bange?
Du kæmpede mod en krokodille. - Og jeg var bange.
Er man ikke bange, når en krokodille bider en i ansigtet, -
- er man ikke i live. Hør her, knægt.
Man kan ikke slippe for frygten. Den er ligesom Moder Natur.
Man kan ikke overvinde eller flygte fra hende, men man kan stå det igennem.
Man kan finde ud af, hvilket stof man er gjort af.
Den første sne.
Den kommer tidligt i år.
Jeg må hjem til mor. - Vi får dig hen til det vandhul.
En aftale er en aftale. Vi rider ud ved daggry.
Kom så!
Knægt, afskær dem vejen, før langhorneflokken splittes.
Der er det.
Klotandbjerget! Jeg er snart hjemme!
Vi skal drive hjorden sydpå.
Skynd dig hjem til din mor, og lad dig ikke stoppe af noget.
Tak. Jeg sætter pris på, I tog jer af mig!
Du skal nok klare dig. Du er en sej knægt.
Vi er så tæt på. Vi er der snart, Tot!
Vi skal hjem.
Du vil elske det, Tot.
Du får et varmt sted at sove lige ved siden af mig.
Og al den majs, du kan spise.
Der er masser af plads at løbe rundt på.
Det bliver jo også din gård.
Vi passer den sammen.
Jeg kan ikke.
Nej!
Tot!
Nej! Tot!
Far?
Er du i live? Jeg kan ikke fatte det. Det er dig.
Min ven! Tot!
Han hjalp mig, og nu er han i fare.
Vi må tilbage.
Stop, far!
Stop!
Far?
Du er her ikke.
Jeg er bange.
Men Tot har brug for mig.
Jeg bebrejdede ham for det, der skete dig, men det var ikke hans skyld.
Jeg er nødt til at hjælpe ham.
For jeg elsker ham.
Jeg vidste, du havde det i dig.
Du er som mig og mere til.
Løb af sted og hjælp det krapyl.
Væk!
Nå da da. Se, hvem der har fået en oppebæring.
På ham.
Tot!
Uvejret bibringer os alt.
Tot!
Nu er vi hjemme, Tot.
Henrik?
Arlo.
Arlo!